Джерико Сезон 1, Епизод 1
С участието на:
Скиит Улрих
Ашли Скот
Лени Джеймс
Денвър, Колорадо
Майкъл Гестън
Спрейг Грейдън
Ерик Надсън
Кенет Мичъл и други
Джерико - 75км
...е високо в Капитолия, докато извънредното заседание на Конгреса
се подготвя за речта на президента,
относно проблема със световното насилие.
Скорошните атаки предизвикаха администрацията
да предприеме извънредни мерки,
пораждайки повече страх, вместо да успокои населението.
Поради растящото напрежение по света, президентът прави рискована стъпка,
конфронтирайки се с, както някои политически наблюдатели...
Не мога да повярвам!
Джейк Грийн! Как си, човече?
Кога се върна? - Току-що. Това Бони ли е?
Пораснала си!
Къде се изгуби толкова време? - Наоколо.
Джейк, наоколо не е имало никого от 5 години.
Армията. Служих в армията. - Браво на теб!
Коя е тази? - От данъчното.
Данъчна проверка? - Да.
Работата не върви на добре? - Да.
Както и да е, какво ще кажеш да излезем довечера, да си наваксаме!
С удоволствие, но дойдох само, да се видя с дядо и после
ще тръгвам, така че... - Добре.
Бони!
Бони - един пай. Да е ягодов.
Благодаря.
Добре дошъл в Джерико, Джейк!
Жена му e чудесна, но той не ми се нрави толкова.
Госпожа Олсен ме накара да обещая да не разгласявам, но
тя чула, че е купил къщата на Томпсън в брой.
В брой!
Този цвят ти стои много добре. - Знам.
Майка ти защо не те взе с нея в Ню Йорк?
Защото ме мрази.
Какво зяпаш бе, смотан?
Сега можеше да пазарувам в Со-хо, а не в магазинчето на Грейси.
Погледни го това. - Отвратително.
Обещай да не казваш! - Обещавам, г-жо Лий.
Ами ти, Джейк? Къде се беше скрил?
Играех в аматьорската бейзболна лига.
Така ли?
Кога се връщаш от Чикаго?
Добре. Чудесно, ще те взема.
И аз те обичам.
Здрасти! - Прощавай. Здравей.
Какво търсиш тук?
Върнах се за деня, да видя дядо, семейството...
Разбира се. Просто не съм разбрала.
Как я караш?
Майка ми каза, че си учителка в гимназията.
Да, странно, нали? - Да.
Много ми харесва. Наскоро си купих къща в Пайнс.
В Ийст Сайд с учителска заплата?
Годеникът ми, той е банкер и...
Това помага.
На Роджър много му харесва тук.
Радвам се за теб.
А ти имаш ли си някого? - Не.
Съжалявам.
Напротив, дори си радостна да го чуеш.
Къде беше?
Във флота.
Защо ли се опитвам изобщо.
Сериозно, къде беше?
Джейк!
Задушаваш ме, мамо.
Дочу ми се неприятен глас.
Здравей, братле. Радвам се да те видя.
Не съм тук, да ти се меся в кампанията, тате.
Искам само подписа ти. Ще се видя с дядо...
След 5 години само това ли ще кажеш на татко?
Теб не те засяга. - Напротив, засяга го.
Засяга всички ни. След всичко, на което ни подложи...
Можеше да стане...
Това може да го разискваме цяла седмица.
Извиних се. Поправих се.
Друг човек съм. Имам план, но парите ми трябват, за да почна на чисто.
Те не са твои, а на дядо ти.
Неслучайно ми ги е завещал.
И неслучайно е упълномощил мен да разполагам с тях.
Убеди ме, че живееш пълноценен живот и...
Така е, Джейк.
Двамата сме един дол дренки. Престани да се преструваш.
Кога ще осъзнаеш, че вече съм на 32 години?
Когато и ти го направиш.
Мога ли да говоря с кмета си тогава?
Да посетим гроба на дядо ти.
Престани, Джейк.
Щеше да си тук, ако имаше възможност.
Донесох ти малко пари. Ето.
Не мога, мамо.
Ще поговоря с баща ти. - Той не разбира.
Защото не искаш да му кажеш, за какво всъщност ти трябват парите.
Имай повече вяра у него. И той не е света вода ненапита.
Не трябва да узнава.
Просто, остани още един ден.
До утре трябва да съм се върнал в Сан Диего.
И, мамо, още едно нещо.
Не си особено сръчна.
Обичам те. - Аз също.
Господин Председател, президентът на Съединените американски щати.
Трябва ли да го гледаме това?
Най-накрая намерихме къде да го ремонтираме.
Трябваше да се отклоним от маршрута.
Сякаш съм вече във Вашингтон.
Всички знаем, че тези подразделения бледнеят в сравнение със...
...съществената опасност от терористична заплаха.
Изцяло сме се отдали на идеята да направим света
по-добро място за нашите внуци и деца.
Това винаги е било наш приоритет...
5... 4... 3... 2... 1!
Ще се върнем до час, госпожо Макбей. Госпожо Макбей. Ало?
Така не е забавно, Уди! Трябва да се криеш по-добре!
Уди. Какво гледаш?
Роджър. Летище "Уичита". 22:30.
Гейл. Какво става?
Нищо.
Изглежда експлозията е била на запад, вероятно в Денвър.
Джими, хващай радиостанцията. Искам всички в Шерифското управление.
Аз ще взема Ерик. Размърдайте се.
Добре. - Тате, не отивай!
Ела тук.
Скоро се връщам, чу ли?
Джонстън.
Джейк!
Ще го намерим.
Ще ги изведем от мината по петима, както винаги.
Няма нужда от паника.
Ще докараш още час работа на хората ми.
Спрете се, и двамата! Норман, изведи хората от мината.
А ти, Шеп, помогни му поне този път.
Шериф, началник. - Да.
Щети? Пожари? Сгради? - Нищо, г-н кмет.
Градът е незасегнат. - Да се надяваме, че си прав.
Какво искате да кажете? - Имаме ли Гайгер-Мюлерови броячи?
Извинете. Станало ли е нещо?
Какво пише в плана за подобни ситуации?
Да се свържем с губернатора,
националната гвардия и щатската полиция.
Атакуват ли ни? - Да не съм чул тази дума отново.
Вижте, може да е било тест, както и злополука.
До Денвър има база на военните.
От една експлозия не можем да съдим, че ни атакуват.
Ако ние сме спокойни, градът ще ни последва примера.
Намерих Гайгер-Мюлеровите броячи. - Благодаря.
Радвам се да те видя, Грей. Помощта ти няма да ни е излишна.
Благодаря, Джонстън. С какво мога да помогна?
Ще те уведомим.
Работи ли?
Чисти сме.
Господин кмете. Шерифе. Бомбата...
Да, г-жо. За момента няма следи от радиация.
Ще продължим инспекциите из града...
Не.
Училищният автобус, с дъщеря ми, не се е върнал от екскурзията.
Направете нещо!
В момента би трябвало да я търсите.
Тереза, сега чуваме за това, но ще се погрижим.
Моля те не се тревожи.
Лесно ти е да го кажеш. Не твоето дете е там.
Значи автобусът е бил тук. Къде биха отишли за ремонт?
Гаражът на Уилсън е точно на шосе 160.
Или Сийдър Роуд. Може да са се отклонили,
преди телефонът да е прекъснал.
Ще ни трябват два екипа. - А родителите?
Хора! Хора!
Знам, че всяка фибра от вашето тяло желае да се втурнете натам.
Не ви виня.
Но като ваш приятел, ви моля да го обмислите.
Тук сте в безопасност. Ами ако, недай Боже,
отидете там, стане нещо с вас и децата ви се върнат сираци?
Познавате шерифа и хората му, знаете, че ще намерим децата ви.
Господине!
Господине, моля ви! Господине!
Какво има?
Господине, помощ!
Мисля, че умират!
Джими, отиди да усмириш хората.
Имаме собствена честота, сър.
Но сякаш няма никого в обхват.
Добре...
Ами аналогово? Може да се свържем с губернатора по мобилна радиостанция.
Вариант е, но в града има само една.
Опасявах се, че ще отвърнеш така.
Извинете. Шерифе. Робърт Хокинс.
Приятно ми е да се запознаем, господине, но както виждате сме заети.
Имате ли нужда от помощ? - Без цивилни. Заповед на кмета.
Бях полицай в Сейнт Луис.
Познавате ли пътищата в околността?
Не, преместих се наскоро.
В такъв случай, само ще ни бавите. Съжалявам.
Малко черен спрей няма да ви е излишен.
За да покриете това.
Знам, че казвате на хората, че е било инцидент.
И се надявам да е така.
Но ако е било атака и навън цари хаос,
не бихте желал неправилните хора да узнаят, че Джерико е все още тук.
С цялото ми уважение, г-н Хокинс,
това не ви е Сейнт Луис.
Тате, добре ли си? - Нищо ми няма.
Не бери грижа за мен.
Оливър, ще престанеш ли?
Добре, Джонстън.
Помислих, че сте извънземни. Извънземните ни
нападат, не го ли знаете?
Да, знаем. Затова сме тук.
При теб ли е радиостанцията?
За теб... 50 цента.
Оливър! - Искам си 50-те цента!
Добре.
Сега ще ти върна рестото.
Здравей, Дейл, съжалявам, че не се обадих по-скоро, ангелче,
но решихме да останем в града още няколко дни.
Остави телефона и си ела в леглото. - Скъпи, стига, това е хлапето ми.
Какво гледаш през прозореца? - Ела и виж това!
Какво е това? О, Боже! О, Боже!
Здравей, Дейл, съжалявам, че не се обадих по-скоро, ангелче,
но решихме да останем в града още няколко дни.
Решихме да останем в града още няколко дни.
Остави телефона и си ела в леглото.
Здравей, Дейл, съжалявам, че не се обадих по-скоро, ангелче, но...
Здравей, Дейл, съжалявам, че не се обадих по-скоро, ангелче,
но решихме да останем в града още няколко дни.
Как може да спре токът? - Не знам.
Може бомбата да е стопила релетата.
А може и да са взривили електроцентралата.
Момчета, вероятно е било просто пад на напрежението от Денвър.
Да не сте учител по физика?
Робърт Хокинс. - Началник Керъл.
Джими, къде си? - Уилоу Крийк, шерифе.
Не виждам нищо.
Еленът пощуря и започна да тича из цялото шосе.
Добре, просто не го гледай.
Жив ли е? - Да.
Добре ли си? - Да.
Но мисля, че кракът ми е счупен.
Чувстваш ли си пръстите? - Да.
Не бери грижа за мен.
За тях трябва да се тревожиш.
Има ли някой ранен?
На Стейси и има нещо. Не може да диша.
Какво стана?
Така е, откакто автобусът спря.
Всичко е наред, Стейси, дай да видя. Нека погледна.
Спокойно, Стейси. Всичко е наред.
Имате ли лед? Трябва да спрем отока.
Лукас, аптечката е под седалката.
Добре.
Хайде.
Всичко е наред. Продължавай да дишаш нормално.
Всичко е наред. Добре си.
Продължавай да дишаш нормално.
Добре си. Нищо ти няма.
Моля...
Спокойно.
Стейси. Не, не, не.
Мисли! Мисли!
Добре. Имам нужда от помощта на всички ви.
Кой има химикалка? Някой има ли?
Някой има ли химикалка? - Имаме моливи.
Трябва ми тръбичка, нещо кухо.
Сламка. - Аз имам.
Добре, дай да я видя.
Много е тънка. Някой друг да има сокче?
Донесете ги. Как се казваш?
Джули.
Всички да си дадат сламките на Джули.
Побързайте! Сложете ги в кръг.
Добре, държиш ли?
Залепи ги заедно с лепенките.
Хайде, Стейси!
Кой от вас е най-силният?
Ти. Искам да й държиш раменете, ако се събуди, ясно?
Не гледай.
Къде са ми сламките, Джули?
Хайде, Стейси!
Направи го заради мен. Хайде, хлапе.
Чакай! Виждам нещо.
Добре, виждаме автобуса.
Чудесно. Да дойдем ли? - Не, продължавайте да търсите Джейк.
Да слезем долу, момчета.
Как се научи на това? - Военното училище.
Бил си войник?
Не, издънка.
Шерифе, вижте това! Това не е автобусът!
Райли. Райли, ела тук!
Райли!
Супер! Къде са проклетите спасители?
Здравей, Дейл! Влизай, миличък.
Хайде. Всички се опитваме да преживеем това заедно.
Здрасти, Дейл.
Добре ли си, миличък?
Какво държиш?
Майка ми.
Здравей, Дейл, съжалявам, че не се обадих по-скоро, ангелче,
но решихме да останем в града още няколко дни.
Остави телефона и си ела в леглото. - Скъпи, стига, това е хлапето ми.
Какво гледаш през прозореца? - Ела и виж това!
Какво е това? О, Боже! О, Боже!
Дейл, ужасно съжалявам!
Не знаех, че майка ти е в Денвър.
Не беше в Денвър, а в Атланта.
Сигурна съм, че всичко си има обяснение...
Как е тя?
Трябва да я сложим да легне.
Тук.
Госпожице Лизински, утре ще ходим ли на училище?
Ще видим, миличка. - Аз гласувам - не.
Дейл, какво правиш, миличък?
Моля те, не кради от мен! Дейл!
Малко прекаляваш. - Кой преварил, той заварил.
Препълнил си камиона. И ливадата ли ще си косиш?
Имам семейство. - Всички имаме семейства.
Махни си ръцете от тубата.
Какъв ти е проблемът? Какво правиш?
Всички да седнат.
Храната няма да се развали, докато е хладно.
Да се надяваме, че токът ще дойде дотогава.
Благодаря, Дейл.
За вас всичко.
Излез от колата!
Престанете!
Трябва да пуснете осветлението.
Преди хората да са пощурели. - Разполагаме само с фенери.
Не е достатъчно, да осветим цялата улица.
Но ремонтът на пътищата се прави и нощем, нали?
Извинете!
Машината ти не работи. - Ще плащате в брой.
Сигурен ли си, че не си учител?
Началник, имаме проблем на бензиностанцията.
Нуждаем се от помощта ви незабавно.
Идвам. - Ще се погрижа за това.
Идвам с теб. - Благодаря.
На бензиностанцията става нещо.
Голяма тълпа. Май имаме проблем.
Трябва ни помощ.
Тате. - Чух. Върви.
Сара? - Ще се оправя.
Нямам време в момента. Някакви глупци...
Джонстън! - Какво?
Майката на Дейл Търнър е загинала тази вечер
в друга експлозия.
В Атланта.
Господи!
Шерифе, няма следа Джейк да е минавал оттук. Всъщност...
Няма следа от никого. Връщаме се.
Уведоми ме ако децата имат нужда от нещо.
Шерифе, там ли сте?
Стой буден. Стой буден...
В автобуса има ли туба за бензин?
Автобусът,
ако спре...
Добре.
Деца, слушайте.
Ако автобусът спре отново,
ще трябва да отидете пеша до града
и да доведете помощ, ясно?
Не знам къде се намираме.
Като стигнете до знака стоп, тръгнете наляво.
Накъде е ляво?
Вдигнете си ръцете.
Сега си изпънете палците.
Ръката, която образува буквата "L",
е лявата.
Каунти Едуърдс!
Морти Хамър! Морти! Спри веднага!
Да, Морти, на теб говоря.
Майкъл Стивънсън!
Карл Мийкс!
Защо се обръщате един срещу друг?
Крадете от съседите си?
Биете се не с когото трябва.
В момента сме буквално на тъмно.
Мисълта ми е...
Мисля, че трябва да се организираме.
Не знам къде е кметът,
но мисля, че е време ние да поемем инициативата.
Какво става, Грей? Държим речи?
С цялото ми уважение, г-н кмете,
автобус е изчезнал, нямаме полиция, а...
Как смееш да политизираш? - Не говоря на моя опонент,
говоря на моя кмет. Не ме интересуват изборите,
а оцеляването. Вероятно ще трябва да
се оправяме сами. И искам да знам, какво смята да направи кметът ми.
Приятели, знам че преминахме през много тази вечер.
И искам да ви кажа нещо. Бил съм в големи градове,
бил съм в други държави, но бих...
...предпочел добрите хора от Джерико, пред всеки друг град.
Чували сме тази реч.
Тогава, дано не мислиш, че бездействам.
Всички се надявахме, че всичко това е инцидент, но
злочестата истина е, че е имало друга експлозия в Атланта.
Досега се опитвах да се свържа с губернатора.
Чудесно. Ами ако губернаторът е мъртъв?
Няма никакви сведения, че нещо се е случвало и в Топика.
Как ще имаме сведения, като нямаме телевизия?
И телефони. - А Ню Йорк?
Кога ще пуснете тока?
Водата става ли за пиене? - Един по един моля. Успокойте се.
Да се успокоим ли? Момчето ми все още е там някъде.
В момента, шерифът издирва синовете и на двама ни.
Искаме да знаем какво мислиш да правиш!
Помогнете им!
Как се казваш? - Хедър.
Джейк.
Приятно ми е да се запознаем, Джейк.
И на мен.
Мамо!
Здрасти, приятелче. - Тате.
Мама е тук. Тук съм, миличък.
Всичко ще бъде наред.
Джейк.
Лицето ти! - Ще се оправя.
О, миличък!
Добре ли си? - Разбира се.
Ерик, помогни на брат си.
Облегни се на мен. - Внимателно. Внимателно.
Внимателно. - Добре.
Ерик, ще се срещнем в болницата. - Добре.
Видях празен затворнически автобус.
Къде? - Сийдър Роуд.
Добре, успокой се, аз ще се погрижа.
Погледни се. Не приличаш на нищо.
Мамо, стига си се тревожила за мен. - Това е невъзможно.
Ей, Шеп!
Преди малко каза, че си чувал тази реч и преди.
Някога питал ли си се защо я произнасям?
Защото вярвам у вас, хора.
Защото обичам града си.
Нещо е станало в Денвър и Атланта
и е възможно утре да станем и да открием, че е спряло дотам.
Но докато не знаем със сигурност,
ще използваме въображението си, да решаваме проблеми или да ги създаваме?
Пуснем ли тока - ще разберем докъде се простира всичко това.
Ако трябва, ще се бием.
Можем да се бием с всеки, можем да се бием с всички врагове.
Единственият начин, по който това може да стане, е
ако работим в тим.
Прибирайте се вкъщи.
Утре ще се съберем в кметството.
И, приятели.
Не ми разбивайте сърцето отново.
Началник.
Не разпускайте хората си, докато не се върне шерифът.
Страхувах, се че никога няма да те видя отново.
Мислиш, че бих оставил последната дума на татко?
Какво говорите за мен?
Свърши много добра работа тази вечер.
Благодаря.
Дядо ти щеше да се гордее.
Ще отида да видя защо се бавят толкова момчетата.
Няма ме няколко години и градът отива по дяволите.
Радвам се, че си си вкъщи.
Какво си мислите?
Чудех се как ще изглежда всичко на сутринта.
Какво става?
Превод и Субтитри: Bulgaria TEXT '2006